פרשני:שולחן ערוך:אורח חיים רצד א: הבדלים בין גרסאות בדף
(Added ben shmuel book.) |
(Added ben shmuel book.) |
||
שורה 25: | שורה 25: | ||
[[קטגוריה:בן שמואל]] | [[קטגוריה:בן שמואל]] | ||
[[קטגוריה:אורח חיים]] | [[קטגוריה:אורח חיים]] | ||
== סעיף א | אמירת אתה חננתנו ודין השוכח == | |||
<blockquote>המשנה אומרת (ברכות לג.) שמוסיפים במוצאי שבת נוסח 'אתה חננתנו'<ref>הגמרא (כט.) אומרת שאי אפשר לומר נוסח תפילת 'הביננו' במוצאי שבת כיוון שצריך להזכיר בה 'אתה חוננתנו'. ומקשה מדוע לא נכלול את 'אתה חוננתנו' בתוך נוסח הביננו ונשארת בקושיא, אבל עדיין פסקו '''הרי"ף, הרמב"ם והרא"ש''' שאין לאומרה במוצאי שבת.</ref>, לדעת ת"ק אומר ב'אתה חונן', לר"ע אומרה כברכה רביעית בפני עצמה, ולר"א אומרה במודים. | |||
</blockquote> | |||
רי"ף, רא"ש ורמב"ם: הלכה כת"ק. | |||
<blockquote>הגמרא אומרת (שם כט.) שאם שכח לומר 'אתה חוננתנו' אינו צריך לחזור כיוון שעתיד להבדיל על הכוס<ref>'''הרמב"ם''' כותב שיש אומרים שאם נזכר קודם 'שומע תפילה' צריך לאומרה שם. '''והתוספות''' כתבו שאין לאומרה שם כיוון ש'שומע תפילה' מיועדת לבקשות ולא לשבחים כמו 'אתה חוננתנו'. '''והבית יוסף''' כותב שיש גירסא אחרת שבה '''הרמב"ם''' כותב שאין לחזור אלא גומר את תפילתו וכדברי '''התוספות'''.</ref>. אמנם אם טעם לפני ההבדלה ('טעה בזה ובזה') נחשב הדבר כאילו טעה גם בהבדלה וצריך לחזור ולהתפלל. ולמרות שלהלכה קיי"ל שאם טעם לפני ההבדלה יכול להבדיל, כאן כיוון שלא הבדיל בתפילה, ועשה איסור בטעימתו צריך לחזור ולהתפלל (כך מבארים רבינו יונה והרא"ש את הגמרא). | |||
</blockquote> | |||
☜ שו"ע: אומר הבדלה באתה חונן, ואם טעה אינו חוזר, ואם טעם לפני ההבדלה חוזר להתפלל עם 'אתה חוננתנו'. | |||
<ol> | |||
<li><blockquote><p>גם אם קרה והבדיל על הכוס לפני התפילה, יאמר 'אתה חוננתנו' (משנ"ב).</p></blockquote></li> | |||
<li><blockquote><p>אם לא התפלל ערבית ועשה הבדלה על הכוס, לא יזכיר בשחרית 'אתה חוננתנו' כשמשלים את ערבית. אבל אם לא הבדיל עדיין יזכיר בתפילת שחרית השניה ואחר כך יעשה הבדלה על הכוס (משנ"ב).</p></blockquote></li> | |||
<li><blockquote><p>אם שכח 'אתה חוננתנו' אסור במלאכה עד שיעשה הבדלה או שיאמר: 'ברוך המבדיל בין קודש לחול' (משנ"ב).</p></blockquote></li> | |||
<li><blockquote><p>אם חל יו"ט במוצאי שבת ושכח לומר 'ותודיענו' לא צריך לחזור כי עתיד להבדיל בקידוש. ואם טעם לפני הקידוש צריך לחזור ולהתפלל (ביה"ל).</p></blockquote></li> | |||
<li><blockquote><p>יש אחרונים שכותבים שאם עשה מלאכה לפני הבדלה גם צריך לחזור ולהתפלל (אליה רבה ורע"א). אמנם לדינא אין לחזור בדיעבד<ref><p>ומבאר '''כף החיים''' (ח) שמלאכה אינה תלויה בתפילה, אלא יכול לומר 'ברוך המבדיל' ולעשות מלאכה, מה שאין כן אכילה, שהיא תלויה בהבדלה. באור לציון (א, סי' כב) הסכים לדברי הביה"ל שאין לחזור אם עשה מלאכה. '''ובחזו"ע''' (שבת ב, עמ' שפב) העיר מדברי כמה ראשונים שסברו כמו '''הרשב"א''' שצריך לחזור, ולכן כתב שיחזור להתפלל בתורת נדבה.</p></ref> (ביה"ל).</p></blockquote></li> | |||
<li><blockquote><p>אם אכל לפני ההבדלה ולא שאל ועשה הבדלה:</p></blockquote></li></ol> | |||
<blockquote>◄ לפרי מגדים: לא צריך להתפלל שוב כי יצא בדיעבד. | |||
◄ לדרך החיים: גם בזה צריך להתפלל שוב<ref>ועיין '''בחזון עובדיה''' (שבת ב, עמוד שפא) שגם כתב שדברי '''הפרי מגדים''' אינם מחוורים.</ref> (ביה"ל). | |||
</blockquote> | |||
==הערות שוליים== |
גרסה מ־18:49, 22 בדצמבר 2020
|
![]() ערך זה הוא מתוך פרויקט פרשני - הפירוש השיתופי לכתבים תורניים.
מטרת פרויקט פרשני היא יצירת פירוש שיתופי על כל הכתבים התורניים, החל מהמשנה ועד ספרי השו"ת האחרונים הנכם מוזמנים להשתתף בעריכת הפירוש באמצעות דף העריכה או יצירת פירושים לערכים חדשים. |
סעיף א | אמירת אתה חננתנו ודין השוכח
המשנה אומרת (ברכות לג.) שמוסיפים במוצאי שבת נוסח 'אתה חננתנו'[1], לדעת ת"ק אומר ב'אתה חונן', לר"ע אומרה כברכה רביעית בפני עצמה, ולר"א אומרה במודים.
רי"ף, רא"ש ורמב"ם: הלכה כת"ק.
הגמרא אומרת (שם כט.) שאם שכח לומר אתה חוננתנו אינו צריך לחזור כיוון שעתיד להבדיל על הכוס[2]. אמנם אם טעם לפני ההבדלה ('טעה בזה ובזה' כלשון הגמרא) נחשב הדבר כאילו טעה גם בהבדלה וצריך לחזור ולהתפלל. ולמרות שלהלכה קיי"ל שאם טעם לפני ההבדלה יכול להבדיל, כאן כיוון שלא הבדיל בתפילה, ועשה איסור בטעימתו צריך לחזור ולהתפלל (כך מבארים רבינו יונה והרא"ש את הגמרא).
☜ שו"ע: אומר הבדלה באתה חונן, ואם טעה אינו חוזר, ואם טעם לפני ההבדלה חוזר להתפלל עם 'אתה חוננתנו'.
גם אם קרה והבדיל על הכוס לפני התפילה, יאמר אתה חוננתנו (משנ"ב).
אם לא התפלל ערבית ועשה הבדלה על הכוס, לא יזכיר בשחרית כשמשלים את ערבית. אבל אם לא הבדיל עדיין יזכיר בתפילת שחרית השניה ואחר כך יעשה הבדלה על הכוס (משנ"ב).
אם שכח אתה 'חוננתנו' אסור במלאכה עד שיעשה הבדלה או שיאמר: 'ברוך המבדיל בין קודש לחול' (משנ"ב).
אם חל יו"ט במוצאי שבת ושכח לומר 'ותודיענו' לא צריך לחזור כי עתיד להבדיל בקידוש. ואם טעם לפני הקידוש צריך לחזור ולהתפלל (ביה"ל).
יש אחרונים שכותבים שאם עשה מלאכה לפני הבדלה גם צריך לחזור ולהתפלל (אליה רבה ורע"א). אמנם לדינא אין לחזור בדיעבד[3] (ביה"ל).
אם אכל לפני ההבדלה ולא שאל ועשה הבדלה, לפרי מגדים: לא צריך להתפלל שוב כי יצא בדיעבד. לדרך החיים: גם בזה צריך להתפלל שוב[4] (ביה"ל).
הערות שוליים
סעיף א | אמירת אתה חננתנו ודין השוכח
המשנה אומרת (ברכות לג.) שמוסיפים במוצאי שבת נוסח 'אתה חננתנו'[5], לדעת ת"ק אומר ב'אתה חונן', לר"ע אומרה כברכה רביעית בפני עצמה, ולר"א אומרה במודים.
רי"ף, רא"ש ורמב"ם: הלכה כת"ק.
הגמרא אומרת (שם כט.) שאם שכח לומר 'אתה חוננתנו' אינו צריך לחזור כיוון שעתיד להבדיל על הכוס[6]. אמנם אם טעם לפני ההבדלה ('טעה בזה ובזה') נחשב הדבר כאילו טעה גם בהבדלה וצריך לחזור ולהתפלל. ולמרות שלהלכה קיי"ל שאם טעם לפני ההבדלה יכול להבדיל, כאן כיוון שלא הבדיל בתפילה, ועשה איסור בטעימתו צריך לחזור ולהתפלל (כך מבארים רבינו יונה והרא"ש את הגמרא).
☜ שו"ע: אומר הבדלה באתה חונן, ואם טעה אינו חוזר, ואם טעם לפני ההבדלה חוזר להתפלל עם 'אתה חוננתנו'.
גם אם קרה והבדיל על הכוס לפני התפילה, יאמר 'אתה חוננתנו' (משנ"ב).
אם לא התפלל ערבית ועשה הבדלה על הכוס, לא יזכיר בשחרית 'אתה חוננתנו' כשמשלים את ערבית. אבל אם לא הבדיל עדיין יזכיר בתפילת שחרית השניה ואחר כך יעשה הבדלה על הכוס (משנ"ב).
אם שכח 'אתה חוננתנו' אסור במלאכה עד שיעשה הבדלה או שיאמר: 'ברוך המבדיל בין קודש לחול' (משנ"ב).
אם חל יו"ט במוצאי שבת ושכח לומר 'ותודיענו' לא צריך לחזור כי עתיד להבדיל בקידוש. ואם טעם לפני הקידוש צריך לחזור ולהתפלל (ביה"ל).
יש אחרונים שכותבים שאם עשה מלאכה לפני הבדלה גם צריך לחזור ולהתפלל (אליה רבה ורע"א). אמנם לדינא אין לחזור בדיעבד[7] (ביה"ל).
אם אכל לפני ההבדלה ולא שאל ועשה הבדלה:
◄ לפרי מגדים: לא צריך להתפלל שוב כי יצא בדיעבד.
◄ לדרך החיים: גם בזה צריך להתפלל שוב[8] (ביה"ל).
הערות שוליים
- ↑ הגמרא (כט.) אומרת שאי אפשר לומר נוסח תפילת 'הביננו' במוצאי שבת כיוון שצריך להזכיר בה 'אתה חוננתנו'. אמנם הגמרא מקשה מדוע לא נכלול את 'אתה חוננתנו' בתוך נוסח הביננו ונשארת בקושיא, אבל עדיין פסקו הרי"ף, הרמב"ם והרא"ש שאין לאומרה במוצאי שבת.
- ↑ הרמב"ם כותב שיש אומרים שאם נזכר קודם שומע תפילה צריך לאומרה שם. והתוספות כתבו שאין לאומרה שם כיוון ששומע תפילה מיועד לבקשות ולא לשבחים כמו 'אתה חוננתנו'. והבית יוסף כותב שיש גירסא אחרת שבה הרמב"ם גם כותב שאין לחזור אלא גומר את תפילתו וזה כדברי התוספות.
- ↑
ומבאר כף החיים (ח) שמלאכה אינה תלויה בתפילה, אלא יכול לומר 'ברוך המבדיל' ולעשות מלאכה, מה שאין כן אכילה, שהיא תלויה בהבדלה. באור לציון (א, סי' כב) הסכים לדברי הביה"ל שאין לחזור אם עשה מלאכה. ובחזו"ע (שבת ב, עמ' שפב) העיר מדברי כמה ראשונים שסברו כמו הרשב"א שצריך לחזור, ולכן כתב שיחזור להתפלל בתורת נדבה.
- ↑
ועיין בחזון עובדיה (שבת ב, עמוד שפא) שגם כתב שדברי הפרי מגדים אינם מחוורים.
- ↑ הגמרא (כט.) אומרת שאי אפשר לומר נוסח תפילת 'הביננו' במוצאי שבת כיוון שצריך להזכיר בה 'אתה חוננתנו'. ומקשה מדוע לא נכלול את 'אתה חוננתנו' בתוך נוסח הביננו ונשארת בקושיא, אבל עדיין פסקו הרי"ף, הרמב"ם והרא"ש שאין לאומרה במוצאי שבת.
- ↑ הרמב"ם כותב שיש אומרים שאם נזכר קודם 'שומע תפילה' צריך לאומרה שם. והתוספות כתבו שאין לאומרה שם כיוון ש'שומע תפילה' מיועדת לבקשות ולא לשבחים כמו 'אתה חוננתנו'. והבית יוסף כותב שיש גירסא אחרת שבה הרמב"ם כותב שאין לחזור אלא גומר את תפילתו וכדברי התוספות.
- ↑
ומבאר כף החיים (ח) שמלאכה אינה תלויה בתפילה, אלא יכול לומר 'ברוך המבדיל' ולעשות מלאכה, מה שאין כן אכילה, שהיא תלויה בהבדלה. באור לציון (א, סי' כב) הסכים לדברי הביה"ל שאין לחזור אם עשה מלאכה. ובחזו"ע (שבת ב, עמ' שפב) העיר מדברי כמה ראשונים שסברו כמו הרשב"א שצריך לחזור, ולכן כתב שיחזור להתפלל בתורת נדבה.
- ↑ ועיין בחזון עובדיה (שבת ב, עמוד שפא) שגם כתב שדברי הפרי מגדים אינם מחוורים.