ספר המצוות לרמב"ם: הבדלים בין גרסאות בדף
אריאל ביגל נ"י (שיחה | תרומות) (יצירת דף עם התוכן "{{בעבודה|אריאל ביגל}} '''ספר המצוות''' הוא חיבור שכתב הרמב"ם המונה את כל תרי"ג המצוות ופרטי...") |
אריאל ביגל נ"י (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
{{בעבודה|אריאל ביגל}} | {{בעבודה|[[משתמש:אריאל ביגל נ"י|אריאל ביגל נ"י]] ([[שיחת משתמש:אריאל ביגל נ"י|שיחה]]) 21:22, 12 ביוני 2014 (IDT)}} | ||
'''ספר המצוות''' הוא חיבור שכתב ה[[רמב"ם]] המונה את כל תרי"ג המצוות ופרטיהן. הספר מהווה מעין הקדמה לספר [[משנה תורה]], ולכן ברוב הדפוסים נדפס בתחילתו. | '''ספר המצוות''' הוא חיבור שכתב ה[[רמב"ם]] המונה את כל תרי"ג המצוות ופרטיהן. הספר מהווה מעין הקדמה לספר [[משנה תורה]], ולכן ברוב הדפוסים נדפס בתחילתו. כרוב יתר ספריו של הרמב"ם, גם ספר המצוות נכתב בשפה הערבית. | ||
הרמב"ם היה הראשון שמנה את המצוות לאחר [[בעל הלכות גדולות]], ועד ימיו המנין שהיה נפוץ בקרב לומדי התורה היה מניינו של בה"ג, שלא פרט את טעמיו מדוע מנה כל מצווה ומצווה. לאור זאת, הרמב"ם ראה לנכון לכתוב מחדש את מנין המצוות עם פירוט קצר של מקורותיהן וכלליהן. | |||
==מבנה הספר== | |||
הספר מחולק ל"עשין"- רמ"ח [[מצוות עשה]], ול"לאוין"- שס"ה [[מצוות לא תעשה]]. | |||
בראשית הספר הרמב"ם מונה ארבעה עשר "שורשים", שהם כעין עקרונות שעל פיהם קבע אילו מצוות למנות ואילו לא (ראה להלן). | |||
ה[[רמב"ן]] כתב השגו לספר, ובהן מונה מצוות שהשמיט הרמב"ם וכן כותב שלא למנות מצוות שכן מנה הרמב"ם. | |||
==תרגומים ופירושים== | |||
הספר תורגם לראשונה על ידי [[רבי יהודה אבן תבון]]. בהמשך תורגן על ידי [[הרב יוסף קאפח]], ומהדורה זו הודפסה בסדרת "רמב"ם לעם" בהוצאת [[מוסד הרב קוק]]. בהמשך תרגם הרב קאפח את הספר בהמדורה שניה, והיא יצאה על ידי "מכון מש"ה". | |||
הפירוש הידוע ביותר על ספר המצוות הוא "מגילת אסתר" ל[[רבי יצחק ליאון]]. | |||
==עקרונות== | |||
כאמור לעיל, בראשית החיבור מונה הרמב"ם ארבעה עשר שורשים המהוים מעין "עקרונות מנחים" לכתיבת החיבור ולמניית מצוות בכלל: | |||
* אין למנות מצווה מדרבנן. הרמב"ם כותב כי בה"ג מנה מצוות דרבנן במניינו, כדוגמת מצוות [[נר חנוכה]] ו[[מקרא מגילה]] ועוד. | |||
* אין למנות מצווה הנלמדת מי"ג מדות או מריבוי. הרמב"ם מבקר את בעל הלכות גדולות על כך שמנה את מצוות יראת החכמים במניינו, על אף שנלמדת מריבוי<ref>{{מקור|בבלי פסחים כב ב}}; {{מקור|בבלי קידושין נז א}}; {{מקור|בבלי בבא קמא מא ב}}; {{מקור|בבלי בכורות ו ב}}.</ref>. | |||
* אין למנות מצווה שלא נוהגת לדורות, שכן דברי חז"ל<ref>{{מקור|בבלי מכות כג ב}}</ref> ש[[משה רבינו]] קבל מסיני תרי"ג מצוות נלמדים מן הפסוק "תורה צוה לנו משה מורשה קהלת יעקב" {{מקור|דברים לג ד|כן}}, ו"מורשה" היא דבר העובר בירושה מדור לדור. לטענתו, בעל הלכות גדולות מנה מצוות שאינן נוהגות לדורות אלא נאמרו לשעתן, כמצוות "ולא יבאו לראות כבלע את הקודש ומתו" {{מקור|במדבר ד כ|כן}}, שלדעת הרמב"ם נאמרה לדור המדבר בלבד. | |||
* אין למנות מצוות כלליות הכוללות כל התורה כולה, כדוגמת הפסוק "ובכל אשר אמרתי אליכם תשמרו" {{מקור|שמות כג יג|כן}}. | |||
* אין למנות את טעמי המצוות כמצוות בפני עצמן<ref>אין פירוש הדבר שהרמב"ם התנגד לעיסוק בטעמי הצמוות, שכן הוא עסק בכך בספרו [[מורה הנבוכים]], אלא שאין למנות הטעם כמצווה בפני עצמו.</ref>, למשל הפסוק "ולא תחטי את הארץ" {{מקור| דברים כד ג|כן}} שנאמר לגבי ה[[מחזיר גרושתו]], שאין למנותו כמצווה בפני עצמה. | |||
* אין למנות את שלילת החיוב, כלומר פסוקים הכתובים בלשון איסור, אך מורים כי אין חיוב לעשות פעולה מסוימת, ולא אוסרים אותה, כדוגמת "ולנערה לא תעשה דבר" {{מקור|דברים כב כו|כן}}, שאין כוונתו כי אסור לעשות לנערה דבר, אלא שאין חיוב להענישה על ש[[אונס, מפתה ומוציא שם רע|נאנסה]]. | |||
* אין למנות מספר מצוות שהן הקדמות לתכלית אחת- אלא למנות את אתותה התכלית בלבד. למשל, במצוות [[לחם הפנים]] נאמר "ולקחת סולת ואפית אותה שתים עשרה חלות" {{מקור|ויקרא כד ה|כן}}, ואין למנות את הלקיחה והאפיה כמצוות בפני עצמן, אלא רק את המצווה להיות לחם פנים במקדש תמיד. | |||
* אין למנות חלקי מצווה, אף אם הוזכרו בפרט בתורה, למשל מצוות [[ארבעת המינים]] שבה אין למנות כל מין ומין בפני עצמו, אף על פי שנמנו כולם בתורה בפירוש, אלא למנות מצווה אחת לכולם. | |||
* אין למנות חלקים שונים של אותה המלאכה, כדוגמת תהליכי הכנת [[קרבן מנחה]]: יציקת שמן, בלילה, פתיתה, מליחה, הגשה, תנופה, קמיצה והקטרה, שבה"ג מנאן כמצוות בפני צעמן. | |||
* מצווה הנמשכת ימים מספר, אין למנות כל אחד ואחד מהם בפני עצמו. למשל: איסור אכילת [[חמץ]] בשבעת ימי [[חג הפסח]] נמנה כמצווה אחת ולא כשבע. | |||
* אין למנות מצווה לדון כל אחד ואחד מחייבי מיתות בפני עצמו, אלא מנין כל מיתה ומיתה על כל חייבה. למשל: אין למנות מצווה לסקול את המחלל שבת ואת העובד עבודה זרה וכו', אלא למנות מצווה אחת והיא לסקול את חייבי הסקילה. | |||
{{הערות שוליים}} | |||
[[קטגוריות:ספרי מצוות]] | |||
[[קטגוריה:כתבי הרמב"ם]] | |||
[[קטגוריה:ס]רי ראשונים]] |
גרסה מ־21:22, 12 ביוני 2014
|
|
הערך נמצא בשלבי עריכה כדי למנוע התנגשויות עריכה אתם מתבקשים שלא לערוך ערך זה בטרם תוסר הודעה זו, אלא אם כן תיאמתם זאת עם מניח התבנית. שימו לב! אם הדף לא נערך במשך שבוע ניתן להסיר את התבנית ולערוך אותו, אך רצוי לתת קודם תזכורת בדף שיחתו של הכותב. התבנית הונחה ע"י אריאל ביגל נ"י (שיחה) 21:22, 12 ביוני 2014 (IDT) |
ספר המצוות הוא חיבור שכתב הרמב"ם המונה את כל תרי"ג המצוות ופרטיהן. הספר מהווה מעין הקדמה לספר משנה תורה, ולכן ברוב הדפוסים נדפס בתחילתו. כרוב יתר ספריו של הרמב"ם, גם ספר המצוות נכתב בשפה הערבית.
הרמב"ם היה הראשון שמנה את המצוות לאחר בעל הלכות גדולות, ועד ימיו המנין שהיה נפוץ בקרב לומדי התורה היה מניינו של בה"ג, שלא פרט את טעמיו מדוע מנה כל מצווה ומצווה. לאור זאת, הרמב"ם ראה לנכון לכתוב מחדש את מנין המצוות עם פירוט קצר של מקורותיהן וכלליהן.
מבנה הספר
הספר מחולק ל"עשין"- רמ"ח מצוות עשה, ול"לאוין"- שס"ה מצוות לא תעשה.
בראשית הספר הרמב"ם מונה ארבעה עשר "שורשים", שהם כעין עקרונות שעל פיהם קבע אילו מצוות למנות ואילו לא (ראה להלן).
הרמב"ן כתב השגו לספר, ובהן מונה מצוות שהשמיט הרמב"ם וכן כותב שלא למנות מצוות שכן מנה הרמב"ם.
תרגומים ופירושים
הספר תורגם לראשונה על ידי רבי יהודה אבן תבון. בהמשך תורגן על ידי הרב יוסף קאפח, ומהדורה זו הודפסה בסדרת "רמב"ם לעם" בהוצאת מוסד הרב קוק. בהמשך תרגם הרב קאפח את הספר בהמדורה שניה, והיא יצאה על ידי "מכון מש"ה".
הפירוש הידוע ביותר על ספר המצוות הוא "מגילת אסתר" לרבי יצחק ליאון.
עקרונות
כאמור לעיל, בראשית החיבור מונה הרמב"ם ארבעה עשר שורשים המהוים מעין "עקרונות מנחים" לכתיבת החיבור ולמניית מצוות בכלל:
- אין למנות מצווה מדרבנן. הרמב"ם כותב כי בה"ג מנה מצוות דרבנן במניינו, כדוגמת מצוות נר חנוכה ומקרא מגילה ועוד.
- אין למנות מצווה הנלמדת מי"ג מדות או מריבוי. הרמב"ם מבקר את בעל הלכות גדולות על כך שמנה את מצוות יראת החכמים במניינו, על אף שנלמדת מריבוי[1].
- אין למנות מצווה שלא נוהגת לדורות, שכן דברי חז"ל[2] שמשה רבינו קבל מסיני תרי"ג מצוות נלמדים מן הפסוק "תורה צוה לנו משה מורשה קהלת יעקב" (דברים לג ד), ו"מורשה" היא דבר העובר בירושה מדור לדור. לטענתו, בעל הלכות גדולות מנה מצוות שאינן נוהגות לדורות אלא נאמרו לשעתן, כמצוות "ולא יבאו לראות כבלע את הקודש ומתו" (במדבר ד כ), שלדעת הרמב"ם נאמרה לדור המדבר בלבד.
- אין למנות מצוות כלליות הכוללות כל התורה כולה, כדוגמת הפסוק "ובכל אשר אמרתי אליכם תשמרו" (שמות כג יג).
- אין למנות את טעמי המצוות כמצוות בפני עצמן[3], למשל הפסוק "ולא תחטי את הארץ" ( דברים כד ג) שנאמר לגבי המחזיר גרושתו, שאין למנותו כמצווה בפני עצמה.
- אין למנות את שלילת החיוב, כלומר פסוקים הכתובים בלשון איסור, אך מורים כי אין חיוב לעשות פעולה מסוימת, ולא אוסרים אותה, כדוגמת "ולנערה לא תעשה דבר" (דברים כב כו), שאין כוונתו כי אסור לעשות לנערה דבר, אלא שאין חיוב להענישה על שנאנסה.
- אין למנות מספר מצוות שהן הקדמות לתכלית אחת- אלא למנות את אתותה התכלית בלבד. למשל, במצוות לחם הפנים נאמר "ולקחת סולת ואפית אותה שתים עשרה חלות" (ויקרא כד ה), ואין למנות את הלקיחה והאפיה כמצוות בפני עצמן, אלא רק את המצווה להיות לחם פנים במקדש תמיד.
- אין למנות חלקי מצווה, אף אם הוזכרו בפרט בתורה, למשל מצוות ארבעת המינים שבה אין למנות כל מין ומין בפני עצמו, אף על פי שנמנו כולם בתורה בפירוש, אלא למנות מצווה אחת לכולם.
- אין למנות חלקים שונים של אותה המלאכה, כדוגמת תהליכי הכנת קרבן מנחה: יציקת שמן, בלילה, פתיתה, מליחה, הגשה, תנופה, קמיצה והקטרה, שבה"ג מנאן כמצוות בפני צעמן.
- מצווה הנמשכת ימים מספר, אין למנות כל אחד ואחד מהם בפני עצמו. למשל: איסור אכילת חמץ בשבעת ימי חג הפסח נמנה כמצווה אחת ולא כשבע.
- אין למנות מצווה לדון כל אחד ואחד מחייבי מיתות בפני עצמו, אלא מנין כל מיתה ומיתה על כל חייבה. למשל: אין למנות מצווה לסקול את המחלל שבת ואת העובד עבודה זרה וכו', אלא למנות מצווה אחת והיא לסקול את חייבי הסקילה.
הערות שוליים
- ↑ בבלי פסחים כב ב; בבלי קידושין נז א; בבלי בבא קמא מא ב; בבלי בכורות ו ב.
- ↑ בבלי מכות כג ב
- ↑ אין פירוש הדבר שהרמב"ם התנגד לעיסוק בטעמי הצמוות, שכן הוא עסק בכך בספרו מורה הנבוכים, אלא שאין למנות הטעם כמצווה בפני עצמו.
קטגוריות:ספרי מצוות [[קטגוריה:ס]רי ראשונים]]