רב אחא בריה דרבא: הבדלים בין גרסאות בדף
(כתבתי בויקיפדיה) |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 8: | שורה 8: | ||
'''רב אחא בריה דרבא''' היה [[אמורא]] ידוע בדור השביעי לאמוראי [[בבל]], שימש כ[[ראש ישיבה|ראש]] [[ישיבת פומבדיתא]]. | '''רב אחא בריה דרבא''' היה [[אמורא]] ידוע בדור השביעי לאמוראי [[בבל]], שימש כ[[ראש ישיבה|ראש]] [[ישיבת פומבדיתא]]. | ||
רב אחא נולד בבבל לאביו רבא, שהיה כהן{{הערה| | רב אחא נולד בבבל לאביו רבא, שהיה כהן{{הערה|בבלי בכורות נ א}}, ויש אומרים שהוא [[רבא]] הידוע, חבירו של [[אביי]], אך יש אומרים שרבא הידוע לא היה כהן ומדובר רבא אחר{{הערה|ראמ מאמרו של היימן בנושא.}}. | ||
על רבותיו נמנו [[רב כהנא (השני)]], [[רב אשי]], [[אמימר]] ו[[מר זוטרא]]{{הערה|ראה פסחים קג ב}}. על חבריו נמנו [[רבינא]]{{הערה|ראה פסחים לט א}}. לאחר פטירתו של [[מר זוטרא]], ששימש כ[[ראש ישיבה|ראש]] [[ישיבת פומבדיתא]], הוא מילא את מקומו אחריו{{הערה|סדר תנאים ואמוראים.}} . | על רבותיו נמנו [[רב כהנא (השני)]], [[רב אשי]], [[אמימר]] ו[[מר זוטרא]]{{הערה|ראה פסחים קג ב}}. על חבריו נמנו [[רבינא]]{{הערה|ראה פסחים לט א}}. לאחר פטירתו של [[מר זוטרא]], ששימש כ[[ראש ישיבה|ראש]] [[ישיבת פומבדיתא]], הוא מילא את מקומו אחריו{{הערה|סדר תנאים ואמוראים.}} . |
גרסה מ־04:38, 14 באוקטובר 2012
|
רב אחא בריה דרבא | |
---|---|
דור | דור שביעי לאמוראים אמוראי בבל בבלי |
רבותיו | רב כהנא (השני), רב אשי, אמימר ומר זוטרא |
חבריו | רבינא |
תלמידיו | בית מדרש=ישיבת פומבדיתא |
רב אחא בריה דרבא היה אמורא ידוע בדור השביעי לאמוראי בבל, שימש כראש ישיבת פומבדיתא.
רב אחא נולד בבבל לאביו רבא, שהיה כהן[1], ויש אומרים שהוא רבא הידוע, חבירו של אביי, אך יש אומרים שרבא הידוע לא היה כהן ומדובר רבא אחר[2].
על רבותיו נמנו רב כהנא (השני), רב אשי, אמימר ומר זוטרא[3]. על חבריו נמנו רבינא[4]. לאחר פטירתו של מר זוטרא, ששימש כראש ישיבת פומבדיתא, הוא מילא את מקומו אחריו[5] .
הנהגותיו
אחד מיסודות מנהגי חב"ד נגזר מאחת מהנהגותיו, להתנהג כרבותיו:
![]() |
רב אחא בריה דרבא מהדר אתרי וחד הואיל ונפיק מפומיה דרב כהנא [=רב אחא הידר לברך על הדס שנחלקו עליו אמורא אמוראים אם הוא כשר - כיון שהזכירו רב כהנא ככשר] | ![]() |
– סוכה לב, ב. |
.
מחקר
בין שאר חכמי התלמוד, נמנה רב אחא בריה דרבא על קבוצת חכמים שקיימו דיון אודות הנמלים כדי ללמוד את תכונותיהם. בתלמוד מתואר ניסוי שעשה רבי שמעון בן חלפתא, כדי לבדוק אם אכן לנמלה "אין לה קצין שוטר ומושל":
- {{הדגשה אמר: איזיל איחזי אי ודאי הוא דלית להו מלכא. אזל בתקופת תמוז, פרסיה לגלימיה קן נמלים אקינא דשומשמני, נפק אתא חד מינייהו, אתנח ביה סימנא, על אמר להו 'נפל טולא', נפקו ואתו, דלייה לגלימיה, נפל שמשא, נפלו עליה וקטליה. אמר: שמע מינה לית להו מלכא, דאי אית להו, הרמנא דמלכא לא ליבעו?!||חולין נז ב}}. רשב"ח גרם לנמלים לחשוב בטעות שנמלה אחת רימתה אותן, והן מיד התנפלו עליה והרגו אותה. הוא הסיק מכאן שלנמלים אין מלך, שכן אילו היה להן מלך, הן לא היו "לוקחות את החוק לידיים" אלא מחכות לגזר-דינו של המלך.
רב אחא, חלק בתוקף על מחקרו של רבי שמעון: {{הדגשה אמר לו רב אחא בריה דרבא לרב אשי: ודלמא מלכא הוה בהדייהו? אי נמי הרמנא דמלכא הוו נקיטי? אי נמי בין מלכא למלכא הוה?... אלא, סמוך אהימנותא דשלמה[6]: ייתכן שהמלך היה בקבוצת הנמלים שהרגו את ה'רמאית', ייתכן שהמלך כבר הוציא גזר-דין, וייתכן שבדרך-כלל יש מלך אלא שבדיוק באותו זמן הייתה ממשלת מעבר... רב אחא לימד כאן, בנימה הומוריסטית מעט, עיקרון ידוע בחשיבה המדעית - אי אפשר להסיק מסקנות מתצפית אחת, כי לתצפית אחת יכולות להיות פרשנויות רבות.